Det verkar vara problem med hissen. Vill du att jag kommer och kollar?
Ta den tid du behöver, jag klarar mig ganska bra.
Gör du verkligen det?
Jane? Är det du, älskling?
Första och sista varningen, John. Lämna staden.
-Du vet att jag inte ska någonstans. -Det är vad du tror.
Just nu är du fast i en stållåda och hänger 70 våningar upp.
-Så det här är en fälla? -Han är i avdelning tre.
Det kommer aldrig att fungera för att du alltid underskattar mig.
-Gör jag? -Du anar inte vem jag är.
Du har ingen aning om vad jag är kapabel till att göra.
Vi kommer efter dig igen.
Låt mig gissa. En laddare med motvikt på en kabel.
-Kanske? -Han har hittat dem.
Han tänker. Såg du även laddaren från huvudkabeln?
Lova att du lämnar staden, annars spränger jag den.
Okej, jag ger upp. Spräng den.
-Vad? -Kom igen, spräng den.
-Tror du inte att jag gör det? -Jag tror att du inte gör det.
Okej...
Fem, fyra... Några sista ord?
De nya gardinerna är hemska.
Farväl, John.
-Vad fan var det där? -Vad?
Du sade ju farväl.
Jag har ett antal saker att säga just nu.
Jag tänkte bara kika förbi. Tack för hisschaktet.
Trevligt. Vad bestämde du dig för?
Jag vill skiljas.
Jag gillar det, det var du som friade så det blir en bra symmetri.
Er kappa, herrn.
-Får jag slå mig ned? -Nej.
-Champagne, herrn? -Det finns inget att fira.
-Jag tar en Martini. -Det är bra för mig.
Vad vill du?
Vi har ett gemensamt problem.
Du vill uppenbarligen se mig död och jag kan inte bry mig mindre om ditt liv.
Så vad gör vi?
Ska vi skjuta varandra här och hoppas på det bästa?
Det vore synd för de ber mig nog att sluta efter du har dött.
Dansa med mig.
-Du dansar inte. -Det är bara min täckmantel.
Var slöheten också en del av det?
Trodde du att den här historien skulle få ett lyckligt slut?
Lyckliga slut är bara historier som inte är färdiga än.
-Tillfredsställd? -Inte på flera år.
Det är bara en del av mig, sötnos.
Varför tror du att det gick snett? Bara för att vi levde separata liv-
-eller på grund av alla lögner? -Jag har en teori.
-Du kommer att bli informerad. -Jag kan inte bärga mig att få höra.
-Du dödade oss. -Utmanande.
Du ser på vårt äktenskap som ett jobb så du till slut kan döda mig.
Du undvek det.
Varför bryr du dig, om jag ändå bara var en täckmantel?
Vem sade att du bara var en täckmantel?
-Var jag inte det då? -Var inte jag det?
-Ursäkta mig. -Det finns inga utgångar där uppe.
Var lugn, John, hon är en lögnerska.
Var jättelugn.
Hör du att det tickar?
Håll er borta!
Limousine, herrn?
Det var andra gången du försökte döda mig.
Lägg av, det var bara en liten bomb.
Jag borde ha vetat det. Jag ska hem och bränna upp allt jag köpt till dig.
Vi kör ikapp dit, älskling.
-Är du där än? -Första gången vi träffades...
-Vad var din första tanke? -Berätta det du.
Jag tyckte att du såg ut som en juldagsmorgon.
Jag vet inte hur jag ska förklara det på något annat vis.
-Varför berättar du det nu? -I slutet börjar man tänka på början.
Så är det. Jag tänkte att du kanske borde få veta.
Hur blir det, Jane?
Jag tyckte att du var den vackraste måltavla jag någonsin sett.
-Handlade det bara om affärer? -Bara affärer.
-Jag tänker lägga på nu. -Cold Heart Myth.
Tack, det var bara det jag behövde veta.
-Okej. -Okej.
-Hej, John. -Hej, Bill.
-Mår du bra? -Ja.
Förresten, din bil står på trottoaren här.
-Tack, Bill. -God natt.
God natt.
Lever du fortfarande, älskling?
Du siktar lika illa som du lagar mat, sötnos.
Det är bäst att du säger något.
Kom igen, älskling. Kom till pappa.
Vem är pappan nu?
Jag kan inte göra det.
Nej, kom igen!
Kom igen!
Jag vill inte.
-Hej, främling. -Hej.
-Ja? -Är allt bra? Vi hörde oljud.
-Nej, allt är bra här. -Så ni mår bra?
Ja, vi kunde inte ha det bättre.
-Så ni...? -Suzy, Martin, konstaplar...
Det är som att ni möblerar om, det är bra.
Frestande. Jag går inte ur sängen för mindre än en halv miljon dollar.
-En massa år har jag tänkt på skönhet. -Du tar det bra.
Kommer du ihåg den semestern i Aspen?
-Du lämnade din egen fru. -Jean Luke Gaspar.
-Jag har läst hans verk. -Jag förstår.
Du hörde väl mig inte den kvällen när vi åt middag på vår årsdag?
Det var på grund av orkestern. Jag var praktiskt taget döv den kvällen.
Jag har ont i nyckelbenet, det är ett sår där.
Jag känner ingenting i dessa tre fingrar.
Tre revben, sprucket ögonbryn. Sprucken trumhinna.
Har du någonsin haft problem med att sova efteråt?
-Nej. -Inte jag heller.
Se upp!
-De gav mig 48 timmar. -Samma här.
-Herregud, vad hände med tilliten? -Vad väntade du dig?
Varför måste jag ha tjej-pistolen?
-Skämtar du? -Nej.
Var är din bil?
Vad kyligt.
Jag har fått nog av grillning på ett bra tag.
-Jag var aldrig med i fredskåren. -Nej, jag gillade ju det om dig.
-Jag gick aldrig på MITU. -Varför inte?
Det gjorde inte Damon heller. Vi läste bara historia.
-Historia, det är ryktbart. -Okej.
De jävlarna blir yngre för varje år.
Jag måste säga att jag aldrig riktigt tyckte om din matlagning.
-Det är inte din gåva. -Jag kanske aldrig har lagat mat.
Det skötte andra.
Det är ett helt nät av lögner.
Det kan jag ta hand om.
-Vi har fått sällskap. -Vad?
-Håll den stadigt nu! -Det kallas manövrering.
De är överallt. Hur kör man en sådan här egentligen?
Älskling!
Växellådan är hemsk!
-Älskling, låt mig få köra. -Jag klarar av det.
Flytta på dig. Jag är en hemmafru från förorten.
Visst, kör till.
-De är skottsäkra! -De är skottsäkra!
Jag borde kanske säga att jag varit gift en gång tidigare.
Är du galen, vad är det för fel på dig?
-Du vet vad det är för fel på mig! -Det var en fyllegrej i Las Vegas!
-Det var ju mycket bättre! -Sluta! Sluta med det där.
Kör, kör!
-Hennes namn och personnummer? -Nej, du ska inte döda henne.
Där försvann han.
Du är ganska skenhelig. Du är inte direkt fri från lögner heller.
John, mina föräldrar dog när jag var fem år, jag är ett föräldralöst barn.
Vem var den typen som följde dig upp till altaret?
En betald skådespelare.
Jag sade ju att jag såg din far i Fantasy Island!
Jag vet.
Jag vill inte ens prata om det.
-Tar du dem? -Jag tar dem.
-När som helst. -Jag tar dem.
Vi blir nog tvungna att göra om alla konversationer vi någonsin haft.
Jag är jude.
Jag förstår inte att jag bjöd mina riktiga föräldrar till bröllopet.
Det är vidrigt. Hur kan ni servera det här? Kan man få det sötare?
Fröken, jag pratar med dig, ursäkta mig?
Herregud, Johnny.
-God morgon, Eddie. -God morgon.
Skönt att se att du mår bra.
Säg att du var smart och dödade den lögnaktiga slynan.
-Den här lögnaktiga slynan? -Det var bara önsketänkande.
-Jag är ledsen. Kul att ses, Jane. -Eddie, fokusera dig.
-Vi har lite problem. -Ni? Knarkare har problem.
-Ni två är körda. -Kanske det.
Johnny har skickat hela byrån efter dig och säkert tvärt om också.
-Du då? Var står du? -Var jag står?
Jag kom på mig själv dragandes med fötterna i morse.
Jag tror ändå att de är skyldiga mig lite pengar.
Vi förstår inte varandra, men jag behöver inte få sådana blickar ifrån er.
Jag har levt detta liv länge.
Eddie, fokusera. De sprängde mitt hus och sköt mot min fru. Mitt eget företag.
Om hon jobbar för dem hon säger att hon jobbar för...
Ni är som "Macy's And Gimbals".
Hon skulle vara den största kanalen och du den som tävlar mot dem.
Förstår ni vad jag säger?
Det är simpelt. När ni bestämmer er för att sluta, då är det slut.
-Hur illa är det, Eddie? -Hur illa det är?
Du minns väl i Kanada? Det var rena barnleken mot vad du fick göra.
-Var det du? -Var det upphetsande?
Jag tänker inte sluta. Jag förstår.
Så här ligger det till. Om ni håller er borta från varandra har vi en chans.
Kanske inte så stor chans, men vi har en chans.
Om ni två håller ihop så är ni döda.
Om ni förstås inte hittar något som de vill ha mer än er.
Han hålls fången i en källare i en federal domstolsbyggnad.
Hög säkerhet, rörelsesensorer. Elen tillhör stadens nät.
Längre än så här kan vi inte gå, Jane.
Okej, tack för allt.
Lycka till, hjärtat.
Kan någon av er tänka sig att ändra kanal?
Kan du lyfta på ditt feta arsle och ändra kanal?
Tack så mycket.
Om 30 sekunder bryter jag strömmen och du tar ungen.
-Förstått? -Förstått.
-Säg mig, hur många? -Spelar det någon roll?
-Ska jag börja? -Okej.
Jag håller inte räkningen exakt, men ungefär...
...runt 50-60 stycken. Jag har ju varit med ett tag.
-Det viktigaste är... -312.
312?
-Hur då? -Ibland var de två åt gången.
Älskling?
-Övervakar du området? -Jag övervakar området.
-Lyssna på polisradion. -Jag lyssnar på polisradion.
Det här är inte första gången för mig.
Jag tror att vi har fastställt det.
Okej.
Sväng vänster. Vänster, John.
Vänster!
Tala inte till mig på det viset, okej? Var snäll.
-Vänster, snälla? -Jag kan inte gå åt vänster.
Man kan inte svänga vänster här. Titta.
Där är rakt fram och där är bak där jag kom ifrån, det finns inget vänster.
-Vilken väg vill du att jag går? -Stanna där och vänta på min signal.
Ser du det där? Ta god tid på dig.
Ja, stanna där och vänta på min signal.
Vänta på min signal.
Nästan klar. Jag vet inte vad som hände, vänta.
Vad gör du, John? Vad gör du?
Släck ned lamporna.
Släck ned lamporna, Jane.
Sätt på dem igen!
Idiot!
Hallå, släpp loss mig.
Sätt på dem igen! Sätt på dem igen!
Håll käften! Håll käften!
Håll käften.
Ge mig nycklarna...
Den här rackaren är vild.
Jag sade åt dig att vänta på min signal, då ska du göra det också.
-Jag gjorde mitt eget knep. -Du följde inte planen.
-Det var brister i planen. -Det var inga brister i planen.
-Jag gjorde jobbet på min instinkt. -Din instinkt satte igång alla larm.
Min instinkt fick jobbet gjort.
Du bara larvade dig som i julas, som på vår årsdag...
Som den gången när du glömde att ta med min mors födelsedagspresenter.
Din låtsasmammas födelsedagspresenter!
Saken är den att du alltid är den som splittrar laget.
Du vill inte ha något lag, du vill ha en betjänt i alla år.
Jag vill ha någon som jag kan lita på.
Jane, det finns ingen luft runt omkring dig längre.
-Vad ska det betyda? -Att det inte finns plats för misstag.
Inga spontana beslut. Vem kan svara på det?
Du behöver inte, för det här är inget riktigt äktenskap.
-Vilka är ni? -Håll käften!
Nu får du bevittna mina och min frus familjeproblem.
Det är beklagansvärt.
Men ta det inte som ett tecken på svaghet, det vore ett misstag.
Berätta vad du vet.
Varför vill våra chefer se dig död?
Älskling, snälla...
Avsluta det.
Det kanske inte är någon bra idé att dumförklara mig framför gisslan.
Då sänder man ju ut dubbla budskap.
Ursäkta.
Okej, var var jag? Håll käften.
Val. Jag ska säga vad du har för val, okej?
-Första valet... Håll käften! -Om jag kunde...
Första valet: Du snackar, vi lyssnar, ingen smärta.
Andra valet: Om du inte snackar så blir du av med tummarna.
Det kommer att göra ont. Tredje valet:
Jag vill vara lite diskret med detaljerna, men i slutet dör du.
Benjamin? Vi båda har tålamod.
Kan jag få en dricka? Kanske juice...
Första, första valet. Det gör ont.
Okej, det var ett snyggt slag.
-Har du spasmer? -Jag är fastbunden.
Jag har ett fotografi i min bakficka.
Det är inte jag som är målet, ni är det. Båda två.
De kom på att ni är gifta så de slogs samman och gav er samma uppdrag-
-för att ni skulle göra slut på varandra.
Det var ett samarbete mellan båda era företag.
Två konkurrerande agenter som bor under samma tak. Det är dåligt för affärerna.
Han ville att ni skulle göra slut på varandra.
Det var du som var Babe.
Det är ju en början, få in en fot i företaget.
Fick eget skrivbord efter ett par stötar. Det är faktiskt ganska tufft.
Var det du som tog fotografierna i din bakficka?
-Ska det få mig fri? -Gör dig av med det, bränn upp det.
-Regel 101. -Jag hoppade nog över den dagen.
Precis som när du hoppade över dagen då du gifte dig med din fiende.
Du var Babe och du är Babe.
I bältet!
Två minuter.
En minut.
Kan man få lite hjälp?
Jag om någon kan ta oss ur det hela.
Lossningsplatsen, bara en massa hinder.
Om vi är åtskilda vet vi åtminstone vad oddsen är.
Låt oss bara kalla det vad det är och vad det inte är.
Snacka om ett dåligt äktenskap. Jag är ett elände och du är en katastrof.
Vi är lögnare båda två.
Om du flyr, kommer du alltid att vara på flykt.
Jag tycker att vi stannar och kämpar. Vi avslutar det här.
-Om du vill gå, så gå. -Tack.
Vad? Herregud.
Det är en riktigt bra affär.
-Vi ses i nästa liv, Jane. -Det gör vi, John.
Förlåt.
Vi får tala om det senare.
Herregud...
-Jag rörde den inte! -Jo, det gjorde du.
-Förlåt för det med kniven... -Det är ingen fara.
-Jag går upp. -Jag går runt, håll min rygg.
Spring!
Hur ser det ut?
Det är ingen fara.
Se upp för dessa, de brukar fastna.
Låtsas att ta vänster så täcker jag höger.
Fan, den där båten vi såg skulle sitta fint nu, inte sant?
Det regnar ganska mycket så här års.
Jag vill inte vara någon annanstans än här med dig.
Jag skulle vilja fråga om det har blivit några framsteg de senaste veckorna.
Det går väl ganska bra. Jag ska inte ljuga för dig.
Det fanns tillfällen då jag ville döda henne, men...
-Vilket? -Jag kunde inte skjuta.
Det är ett bra tecken. Ibland måste man argumentera sig fram.
Det är det som är äktenskapet, inte sant?
-Man får göra sitt bästa. -Vi har byggt om huset!
-Byggt om? -Ja, det har vi gjort.
Det kommer alltid att finnas utmaningar.
Ja.
Ni kan hantera det tillsammans.
-Hittills. -Hittills? Vad var det?
-Vi bereder plats för det okända. -"Hittills..."
Känner ni att ert förhållande har blivit mer bidragande...
-Fråga en sexfråga. -John...
Det...
Översättning: eXz